Mennesket har skrevet sin historie i blod.
Men det bærer likevel noe av Gud i seg.
Da Kain drepte sin bror ble alt mørkt.
I filmens høydepunkt ser vi krigens grusomheter.
Der blodtørst råder over fornuft.
Barbariet går ikke bare utover krigerne.
Men også utover uskyldige kvinner og barn.
Det verste er at denne historien er sann.
For en hatt!
Honus.
Så du det?
Så du de puppene, eller?
Hvor er hun? Hvor er dama?
Helvete heller.
Hvem har satt henne der?
Hun er ditt ansvar nå, kaptein.
Tispe.
Fremad, mars!
Se på henne.
To år hos rødhudene. Jeg lurer på...
På hva?
Hvor mange som fikk henne.
-Du snakker som en pervers. -Jeg?
Det er ikke hennes skyld.
Jeg sier ikke det.
Men jeg ville ikke sagt nei.
Hold deg i sadelen til vi kommer frem.
Forloveden hennes venter.
Springam!
Vi trenger speidere.
Hva?
Vi trenger speidere!
Er det et råd?
Jeg er bare pengebudet.
Jeg gir ikke råd. Jeg beordrer. Send ut speidere!
Hva er du redd for? Veitilsynet?
Cheyenner.
Unnskyld meg, men indianere interesserer seg -
- ikke for et pengebud.
De trenger ikke penger.
Speidere!
Ja, sir!
Dette er langt nok.
Hvorfor oss?
Vel...
Jeg kom nok litt for nære. Jeg kunne se henne.
Jeg kunne ta på de fine, små anklene hennes.
Det er sant.
Du er helt grønn.
Du er min beste venn, men du er jaggu grønn.
Willy!
I dekning!
Springam, din idiot!
I dekning.
Herregud.
Jenta! Få tak i jenta!
Din jævla idiotiske morder!
Ta deg sammen! De hører deg!
Herregud. Se på det.
-Vi kan forhandle. -Hva?
Snakke til dem. Kanskje de vil høre.
De hører aldri.
Jeg skal snakke med dem.
Kom tilbake!
Ikke skyt!
Brann!
Det brenner!
Nå har de oss.
Hallo!
Her oppe!
Kom!
Ikke stå der og se! Kom hit!
Jøss, hvem er du?
-Hva? -Er du den eneste?
-Vet ikke. -Følg meg.
Vent.
Sett deg!
Det var den vogna.
De leter nok etter oss nå.
Ikke så lenge. Ikke han.
Han hvem?
Store Ulv.
De er cheyenner, bare så du vet det.
Hvordan vet du det var ham?
Jeg så ham.
Kjenner du ham?
Ja, jeg kjenner ham.
Hva heter du?
-Honus Gant. -Cresta Marybelle Lee.
Er du såret?
Nei, det er ikke mitt blod.
Fint. For vi må nok vente ganske lenge.
De kommer til å ta seg tid med de likene.
Hva gjør du?
Tar av meg buksa.
Det er så hvelvetes varmt.
Vi får bare ta det med ro så lenge.
Det var dumt at jeg mistet hatten.
Unnskyld.
Hvordan kjenner du Store Ulv?
Jeg var kona hans.
Se der, ja.
Sånn, ja.
Hva driver du med?
Ingenting.
Det blir mørkt om et par timer.
Vi må komme oss videre.
Du stjeler fra de døde.
Herregud!
Ja, men det er ikke mye å finne.
Litt tørrfôr bare. Det hjelper jo noe.
Har du funnet noe?
Herregud!
-Det var deg. -Meg?
-Han lette etter deg. -Hva mener du?
-Han lette etter deg. -Tull!
Cheyenner vil ikke...
Hva?
Det har ikke noe med meg å gjøre.
-De angriper ikke et pengebud. -Tull!
Han så etter deg.
Nei, det gidder han nok ikke.
Ikke prøv å smigre meg.
Jeg er ikke verdt gull.
De trenger ikke gull.
Hva i helvete tror du de skjøt med?
Rifler koster penger.
Bare prøv å finne pengekista. Kom igjen!
Flere spørsmål?
Jeg vil gjøre noe.
Vent med det. Vi må dra.
Noe for dem...
Vi må gjøre noe for dem.
En begravelse, mener du?
Gjør hva du vil.
En bønn.
Ja, du kan sikkert mange bønner.
Jeg skulle ha vært her.
Jeg skulle egentlig ligget her.
Hvorfor det? Du kom jo godt fra det.
De ligger døde, men du går omkring.
Helvetes mordere.
Ja, bare rop så høyt du vil.
Men det får oss ikke til Fort Reunion.
Bli ferdig, så vi kan komme oss av gårde.
De stilte ingen spørsmål
De ga ingen svar
De utførte kun sin plikt
Inn i dødens dal red seks hundre mann
Fienden angrep med kuler og kniv
Likevel holdt de stand
De inn i døden drev
Inn i helvetes brann
Red seks hundre mann
Hevet sitt sverd
Høyt til himmels
Slik gikk denne hæren frem
Og verden beundret dem
De stilte ingen spørsmål
De utførte kun sin plikt
Inn i dødens dal
Red seks hundre mann
Jøsses.
Kast dem.
Hva?
Sokkene. At du gidder.
Her.
-Hva er det? -Det er søle!
-Bare litt skittent. -Hvor er vannflaskene?
Å, nei...
Du skal vel ikke ta noe fra de døde?
Vel, vi trenger dem kanskje senere.
Det kaller jeg å tenke, soldat.
Vil du ha litt mer søle?
Kan du ikke gjøre noe med kjolen.
Knappe igjen, eller noe.
Jeg blir nok tynnere snart.
Den kler meg ikke. Det var hennes.
Hvem?
Dama i Snake Flats-byrået.
Hun tvang meg ned i badekaret -
- og ga meg denne kjolen.
Så du hatten?
Hun ga meg en stor gul hatt.
Det var en fin hatt.
Synd jeg mistet den.
-Synd... -Hva sier du?
Hva sa jeg?
21 menn er drept, og du sørger over en hatt.
-21 menn! -En dråpe i den gamle bøtta.
-Hva? -Det er ikke hæren -
- som blir drept i dette forbannede landet.
Vårt land er ikke forbannet, miss Lee.
Dritt!
Du snakker blasfemisk, miss Lee.
Skal jeg snakke på cheyenne?
Nei!
Tøffe gutter som kommer hit for å bli drept.
Tar inn i et land som ikke er deres.
Og det skulle indianerne bare sitte på se på.
Mens hæren tar landet deres.
Du så at de tok skalper.
Og hvem lærte dem det, tro?
De hugget av hender, -
- og hugget av føtter og...
Jeg vet hva de hugger av, men de lager ikke tobakkpung av det.
Det er noe dere fant opp.
Dy lyver.
Har du sett en indianerleir etter at hæren har vært der?
Har du sett hva de gjør med kvinnene?
Små gutter og jenter på lange spyd?
Døende på spyd?
Det har jeg.
Du lyver.
Gå og legg deg.
Du lyver.
Jeg skal fortelle deg om hatten.
Den var helt lik den faren min ga meg -
- en søndag for lenge siden.
Han knelte ned og kysset meg.
Og satt hatten på hodet mitt.
Det var siste gang jeg så ham.
Døde han?
Nei, han dro sin vei.
Og plasserte meg på barnehjem.
Jeg har ikke bedt om å bli født. Hvem gjør vel det?
-Jeg legger meg. -Ja, gjør det.
Og hold deg unna meg.
-Miss Lee, jeg har aldri... -Nei, da.
Men skulle det bli for hett -
- kan du jo bare dyppe deg i det kalde vannet.
Der har vi den.
Hva da?
Den gamle veien.
Hva så?
Vi må holde oss i nærheten.
Hvorfor?
Den går rett til Fort Reunion.
Fire dager, kanskje.
Så, vi skal rett ut på veien -
- og bare stå der når de kommer?
De kommer til å henge oss og la kråkene gjøre resten.
Miss Lee, er du klar over -
- at jeg er soldat?
Og jeg kjenner dette området godt.
Hvor lenge har de holdt deg som menig?
Ingen har holdt meg. Det var min fars ønske.
Tar du den veien, -
- må din far ut hit for å begrave deg.
Min far er død.
Han ble drept av sioux-indianerne i fjor.
Var det han som viste veien, kanskje?
Du skal ihvertfall ikke vise meg veien.
Du kan ta rifla og tørrfôret.
Bare gi meg litt ammunisjon.
Sånn!
Lykke til.
Jeg kommer til å forklare at det ikke var min skyld.
Hallo, menig Gant!
Miss Lee!
Har du gått deg vill?
Jeg greide ikke.
La deg være alene. Tenk hvis noe skjedde?
Takk for det.
Hva med din forlovede?
Så du har hørt om ham?
Hvordan kunne jeg se ham i øynene?
Jeg skjønner.
Soldatens plikt, altså. Og til helvete med meg.
Det er en prinsippsak.
Det er en drittsak.
Ta noen bær.
Jeg tåler ikke bær.
Herregud!
Enda et stykke.
Helvete heller.
Snakker du sånn til ham?
-Hvem? -Din forlovede.
Vi snakker ikke sammen.
Jeg kan ikke huske én samtale med ham.
Han bare grep tak, og jeg skjøv unna.
Til slutt meldte han seg -
- heldigvis inn i hæren.
Herlig.
Seks lange måneder uten en kvinne...
Så nå skal det bli militærbryllup.
Men reisen er ikke enkel.
Og han venter?
Han sa det i telegrammet.
Det virker nesten som om...
Det virker som om du gifter deg for penger.
Ja, riktig.
Mistet noe?
-Sokken. -Huff da!
Så får du litt mindre vasketøy.
-Jeg må lete. -Nei!
Jeg kommer straks tilbake.
Jeg lover å ikke rapportere at du er uten uniform.
Vi har ti mil igjen, og du går bakover!
Hva har jeg gjort?
Av 600 soldater, hvorfor måtte jeg få deg?
Ikke rør.
La rifla ligge.
La den ligge under jakken.
Cheyenner?
Kiowa.
Og de vil drepe oss.
-Hvor kommer de fra? -Fra én enklel sokk.
-Vi må gjøre noe. -Du kan jo se på.
Hva mener du?
De kommer til å voldta meg først. Og drepe oss etterpå..
Herregud!
-Hva sa du... -Jeg spyttet.
-Hva skjer? -Jeg fornærmet dem.
Jeg sa de var fem gamle damer.
Jeg sa at de var redde for deg som er så sterk og uredd.
Ja, du.
Vent! Ta av deg buksene først.
Ikke se på meg. Se på ham, soldat.
Du blir raskere uten de dumme buksene.
-Ta dem av. -Slåss i underbuksene?
Ta av dem også.
Han kan holde deg med dem.
Vil du drepe oss begge? Få dem av!
Jeg kan ikke.
-Nei! -Din drittsekk!
Hold kjeft!
Drep ham!
De venter at du dreper ham.
Du greide det, Honus!
Vent på meg!
Vent!
Hva gjør du?
Jeg fryser ihjel.
-Du kan ikke ligge her. -Hvorfor?
Jeg ligger her.
Snu deg og lukk øynene. Vi blir nok fort varme.
Hva gjør du, Honus?
Jeg kan ikke.
Hva da?
Jeg greier ikke.
Hva greier du ikke?
Her, ta dette!
-Gi meg rifla, Honus. -Hva?
Det er en geit.
Jeg sverger. En levende geit.
Bare gi meg rifla.
Jeg vil se selv.
Nei, Honus.
-Gi meg den. -Du skremmer den.
Du kommer til å bomme.
-Nei, da. -Du bommer.
Jeg skal ta den.
Den er borte.
Se din idiotsoldat! Den er borte!
Din skjeggløse idiot!
Håper du dør av bær!
Jeg håper du kaster opp hele natten.
Cresta!
Midt i hjertet.
Jeg må si det rett ut, Honus.
Det var en seiglivet, gammel jævel.
Vær så snill.
Jeg beklager.
Jeg mener ikke å være snerpete.
Jeg skal prøve å slutte.
Vi burde vel legge oss.
Det er dumt.
Du der borte og jeg her.
Ja vel, da.
Går det bra?
Ja da.
Jeg skal nok greie det.
Jeg skal prøve å ligge i ro.
-Fint. -Jeg lover.
Det lukter regn.
Det er ikke en sky å se.
God natt, Honus.
God natt, miss Lee.
Hold kjeft.
Det er en hvit manns ild.
Hvordan ser du det?
De rødes ild er annerledes.
Gode Gud.
Unnskyld at vi forstyrrer.
Menig Gant fra Colorados 11. kavaleri.
Nei, tenk.
Dette er Cresta Lee fra New York.
Vi skal til Fort Reunion.
Min tropp ble angrepet av Cheyener.
Rene djevler, rene djevler.
Vi fulgte pengebudet.
Miss Lee skulle til sin forlovede.
Bra for deg.
Hvor er våpnene deres?
Våpen, har dere ikke våpen?
Vi mistet rifla i elven.
Sterk strøm der, gitt. Den tok nesten hestene mine.
De har vært hos Isak Cumber 1 6 år.
Gleder meg, mr Cumber.
Isak Q.
Q var fars idé, for det betyr jo ingenting.
Bare ku.
Men jeg liker det likevel.
Litt av en vogn du har her.
Ja, ikke så verst.
Mat, verktøy og tepper.
Og tøyer, i tilfelle.
I tilfelle indianere?
Se her.
Se på disse øynene, soldat. Ærlige øyne.
Hard, tøff ærlighet.
Jeg handler rett og riktig.
De lurer ikke Isak Q.
-Hva med krigerne? -Handler ikke med krigere!
Djevler.
Du sier ikke stort, miss.
En mann liker best å se på en kvinne enn å snakke.
Og jeg ser mer av deg nå enn jeg så av min kone på 27 år.
Gud velsigne hennes kalde sjel.
Vi trenger litt mat, mr Cumber.
Ja, dere gjør vel det.
Jeg spiser gjerne hare.
Jeg trenger noe tøy.
Bare forsyn deg bak i vogna.
Har ikke vi truffet hverandre?
Jeg tror ikke det.
Bare bruk såpen. Dere kan jo skrubbe hverandre.
Eller hva dere har lyst til...
-Har du ikke møtt ham før? -Nei.
-Tenk deg om. -Om hva?
-Det er noe rart. -Hva?
-Jeg vet ikke. -Han samler på mye rart i hvertfall.
-Han er kramkar, ikke sant? -Ja.
De reiser ikke utenfor allfarvei.
Han tar vel en snarvei.
Jeg tror...
Å, nei! Ikke tro noe nå.
Vi har mat og en varm ild.
Vent nå litt.
Han har sikkert sett deg hos Store Ulv?
Handler ikke med krigere.
Han handler med cheyenner.
-Selger tøy, tror du. -Våpen.
Ta en titt i vogna, da vel!
Hva synes du?
Den er annerledes.
Du er flink til å gi komplementer.
Sikkert en medfødt evne.
Kanskje det er gjemt utenfor et sted.
Ta deg et bad.
Den gubben selger våpen mot de pengene vi fraktet.
Få deg en annerledes lukt. Her!
Det er kanskje en dobbelbunn. Jeg skal kikke.
Før han kommer.
-Nei! -Hold deg unna!
Du har visst det hele tiden.
Han har våpen. Og du har møtt ham før.
To ganger.
Han solgte våpen.
-Ja. -Til cheyennene.
Og du vil ikke hindre ham i å drepe amerikanske soldater.
Jeg kunne ikke da, og jeg vil ikke nå.
-For ditt eget folk? -Mitt folk bor i New York.
For ditt eget land, da.
Dette er ikke mitt land. Det er indianernes land.
Hvorfor...
Hvorfor reiste du fra dem?
Vil du virkelig vite det?
Fordi de snakker og spiser og lever annerledes.
Jeg er ikke cheyenne. Og kan aldri bli det!
Men jeg vil heller være cheyenne -
- enn løpegutt for en blodtørstig hær.
Du er forræder, miss Lee.
Ja, så vet vi det.
Fikk du tatt en titt? Tenkte meg det.
-Hvor er hun? -Hun besvimte.
Jeg slo med geværet.
Hun ligger ved bålet.
Ikke vær redd. Hun får ikke merker.
Bit.
Hva?
Bruk tennene.
Hva er det?
Hva gjør du?
-Beklager! -Kom igjen.
Går det bra?
Tygg!
Se her! Se på naturens eventyrland.
Her føler jeg livets hemmelighet.
Det gjør meg litt skjelven.
Din mark.
Din mark, sa jeg.
Bare et lite krypdyr.
Men er vi noe bedre? Det er ganske usikkert.
Bare én ting er sikkert.
Du skal tilbake til din elsker.
Store Ulv klør etter å ta på deg.
Ska du sulte oss først?
Store Ulv lengter nok etter noe håndfast.
Hva tror du, miss?
Hva med en saftig rundbiff?
Jeg skal nok finne en leken kolle i nærheten et sted.
Vil du be en bønn, får du gjøre det nå.
Kom igjen!
-Kan ikke. -Hvorfor?
Kan ikke tygge mer.
Prøv! Kom igjen!
Sånn, ja.
Det går.
Litt hardere.
Bit hardt.
Fortsett, Honus.
Det går.
Jeg klarte det.
Kom med føttene.
Jeg løsner bare føttene. Og så stikker vi.
-Og geværene? -Dem lar vi være.
Du vet hva de skal brukes til.
Cheyennene må få overleve.
Ingen vil dem noe vondt. De skal jo få sitt eget land.
Tull!
Få meg løs!
Ikke hendene. Bare føttene.
Han har tatt den eneste sadelen.
Hva gjør du?
Vil du ha en æresmedalje, eller?
Kom igjen!
Ta hesten.
Kom deg opp!
Kom deg av gårde!
Opp på hesten, din idiot!
Vi må komme oss videre.
Han er like bak.
Hold deg fast, Honus. Hold deg fast.
Vent!
For Guds skyld, vær stille.
Hvordan er benet?
Jeg kan bevege det.
Kulen gikk rett gjennom.
Men jeg har vondt i hodet.
Spis litt, så blir du nok bedre.
Det er godt. Hva er det?
Ta litt til.
Jeg la noen røtter på sårene.
Det dreper giften. Der er indianermedisin.
Du visste vel ikke at de kunne sånt.
Nei, jeg gjorde ikke det.
Du ser godt ut, Honus.
Du også.
Jeg?
Ta litt mer.
Du har ikke sagt hva det er.
Det er slange.
Det må tilberedes skikkelig.
Sikkert.
Du er vakrere enn noen gang.
Du er skjønn og vakker.
Som en engel.
Hva gjør du?
Var det noe i den slangen?
Det er ikke slangen.
Du har feber.
Husk at jeg er en forræder.
Og jeg banner.
Det er sant.
Så hvorfor sier du...
Jeg synes ikke vi skal snakke.
Jeg vil heller holde deg, Cresta.
Ikke gjør det...
Ikke hvis du ikke mener det.
Soldaten min.
Nei, Honus...
Prøv å være alvorlig.
Jeg er alvorlig.
Jeg kan gå videre alene.
Jeg går fortere alene. Så kan jeg sende dem hit.
Med mat og hest og rene sokker.
Vi to går sammen.
Vi to er sammen her, Honus.
Skjønner du ikke det? Bare her.
Vi kan bare være sammen her.
Vi kan ikke være sammen der borte.
Unnskyld at jeg forstyrrer, sir.
Jeg er Cresta Marybelle Lee.
Det er utrolig.
Jeg ber bare om to mann.
Er det så vanskelig?
Det helt umulig, miss Lee. Helt umulig.
Han greier seg kanskje i to uker.
lnnen da kan jeg nok ordne det.
Takk skal du ha, småen.
Da henter jeg ham selv!
Dette er farlig område.
Jeg kan ikke tillate at du gjør det.
Hvordan i helvete tror du jeg kom hit?
Unnskyld, sir. La meg få et ord med henne.
Ja, prøv å få henne til fornuft.
Takk, sir. Unnskyld meg, sir.
-Mitchell? -Ja, sir.
Når jeg ser på dagens ungdom, lurer jeg på -
- hva det skal bli til med dette landet.
Vi skal jo gifte oss snart.
Hvorfor vil du ikke ha meg?
Kan vi ikke si hei først.
Herregud!
Det er ingen grunn til å banne.
Banner jeg?
-Du kan sende noen etter Honus. -Vi må vente.
Hvorfor det?
Vi skal ta cheyenner.
Det burde jo du sette pris på.
Dere finner dem aldri.
Vi vet akkurat hvor de er.
De er vest herfra.
Rett over passet, mot Julesberg.
Er du sikker?
Ja, vi kommer til å ta området i morgen.
Det er ikke så lett for meg, Jonny.
Jeg har ikke sett deg på så lenge.
Og nå er vi sammen.
Jeg er så sulten at jeg vet snart ikke hva jeg sier.
Er du sulten?
Kanskje vi kunne spise noe sammen -
- der borte i det høye gresset.
Ja, selvfølgelig. Bare vent litt.
Unnskyld, miss.
Han er min forlovede.
Husk hvor gudløse og primitive disse menneskene er.
Mord, voldtekt, tortur.
Tenk på våre falne landsmenn, som ble slaktet.
Skal vi gi dem samme mynt?
Ja, gjett om vi skal.
Major Feldt, overta!
Har du hørt fra din forlovede?
Jeg er redd hun er -
- håpløst inntatt i menig Gant.
Det var de synd.
Jeg setter meg i vogna. Ryggen dreper meg.
Det kan være to speidere, men de er tre.
La meg se.
Vi fant denne mannen i Leaver-passet.
Det er ikke kavaleriets hest...
Nei, sir.
Jeg hører til i Colorados 1 1. frivillige kavaleri.
Vie er Colorados 1 1. frivillige kavaleri.
Menig Honus Gant. Til tjeneste.
Kanoner.
Mange soldater med våpen.
Dere må reise.
Vi vil ikke ha krig.
Ditt folk ga meg et flagg.
Og en medalje.
Jeg tror dem ikke.
De vil drepe oss.
Vi vil slåss.
Jeg vil ha fred.
Du bruker ikke halsbåndet.
Min kjærlighetsgave.
Har du gitt det til noen?
Og jeg må finne ham.
Hun kan få Store Ulv til å gi opp uten kamp.
Uten kamp?
Vi ødela våpnene de håpet på. De kan ikke vinne.
-Det er jo ikke nødvendig... -Menig Gant!
Jeg vet ikke hva slags forhold dere har.
Men jeg forsikrer deg at mine menn er klare ved soloppgang.
Det er sikkert.
21 av dine egne kamerater ble drept. Kuttet i biter.
-Jeg vet det. -Den gjelden skal betales.
-Er det verdt det? -Tre av!
Klar til ild!
Bare helt normal aktivitet, sir.
Begynn ild kl. 07.30. Seks runder hver til vi har avstanden.
Ja, jeg vet at hun er der inne.
Og hun er hvit, hva vi enn synes om henne.
Kan jeg stole på deg?
Jeg vil gjøre min plikt, sir.
Gi ordren, løytnant.
De kommer mot oss.
Det er Store Ulv med parlamentærflagget.
-Ja, det er et hvitt flagg. -Tull!
-Gi ordren, sa jeg! -Sir?
Gi ordren!
Gi ild!
lld!
Mål avstanden nå.
Arrester ham!
Arrester den mannen!
Det er en hvit kvinne der.
Se der!
Etter dem!
Samle alle tropper!
Alle tropper!
McNair, del troppene i to kolonner. Venstre og høyre.
Angrip i full galopp fra begge sider.
Du tar venstre og jeg tar høyre.
Artilleri, opphør ild!
Vi angriper fra høyre.
Fremad!
Alt i orden, oberst?
Jevn alt dette med jorda. Brenn hele...
Jævelskapen!
Stopp! Stopp!
Få den hvite kvinnen ut.
Jeg skal befri den stakkaren.
Faen ta deg!
Hvorfor?
Gal.
Vil du be en bønn?
Et pent dikt.
Si noe vakkert.
Hver av dere, -
- både offiserer og soldater, -
- fortjener den største beundring.
Min dypeste hengivenhet -
- og oppriktige takknemlighet for godt utført arbeid.
Dere har bidratt -
- til å gjøre enda en del av Amerika et anstendig sted å bo.
Vi har gitt indianerne -
- en lærepenge, de ikke fort vil glemme.
Men det viktigste er -
- at når denne dagen nevnes -
- kan dere holde hodet høyt og si:
Ja, jeg kjempet med lversen.
Collorados 11. frivillige! Følg meg!
29. november 1864 -
- angrep en enhet på 700 mann fra kavaleriet i Colorado -
- en fredlig indianerlandsby ved Sand Creek.
Indianerne heiste det amerikanske flagget -
- og et hvitt flagg.
Men kavaleriet angrep likevel.
De drepte 500 indianere.
Over halvparten var kvinner og barn.
Mer enn 100 skalper ble tatt.
Kropper ble partert.
Og mange begikk voldtekt.
General Nelson A. Miles, har kalt dette:
"Antakeligvis den grusomste -
- og mest urettferdige forbrytelse -
- i Amerikas historie."